Da, nu-mi pasă "de ce a făcut-o". Tipul merită să moară și va arde în iad.
Am vorbit cu el cu două zile înainte de asta. Părea bine-mersi.
Habar n-am ce-o fi pățit.
- Îl știu pe Barry, nu-i un om rău. - E nebun. E un monstru!
Am ajuns cam la o oră după ce s-a întâmplat.
Erau o grămadă pe-acolo, era o nebunie. Polițiști și ambulanțe peste tot.
L-am cunoscut pe Barry în facultate. Părea un om cât se poate de normal.
A, da! Îmi amintesc de ziua aia. Toată lumea-și amintește.
Mă aflu în fața Penitenciarului Clark, la ieșirea din Hamilton, Texas.
Astăzi, ochii națiunii sunt ațintiți asupra acestui orășel de obicei liniștit,
deoarece unul dintre cele mai cunoscute nume din istoria Texasului
își trăiește ultimele sale ore.
Îl cheamă Barry Lloyd, dar în întreaga țară e cunoscut drept Barry Măcelarul.
Miercuri, 12 august 2003, Barry Lloyd intră în băcănia Melaniei.
Pe la 17:35, toți oamenii din magazin, 19 în total, erau masacrați cu brutalitate.
Primii doi polițiști trimiși au solicitat întăriri înainte de a intra în magazin.
Primul s-a ales doar cu cucuie, al doilea, mult mai grav.
Țâșnea sângele din el, plăgi deschise, și multe urme de mușcături.
- L-a mușcat Barry? - Așa a reieșit.
Raportul poliției a zugrăvit o imagine cât se poate de bizară.
Unele cadavre fuseseră atât de mutilate încât erau cu greu de recunoscut.
Altele prezentau misterioase indicii de suicid.
O scenă macabră, greu de imaginat,
mai ales ținând seama de trecutul monoton al lui Lloyd.
Născut și crescut în Dillon, un orășel în apropiere de Austin,
Barry Lloyd a dus o viață discretă, lipsită de evenimente.
Nu fusese niciodată arestat, pentru niciun fel de delict,
neprimind nici măcar vreo amendă de circulație.
Am stat peste drum de Barry vreo opt ani, îl știu foarte bine.
- Nu exista om mai bun ca el. - Ai mai vorbit cu Lloyd de-atunci?
Nu m-au lăsat să-l văd. N-au mai lăsat pe nimeni.
Ziceau că nu vrea să primească pe nimeni, ziceau că devenea...
Foarte agitat și violent dacă încerca cineva să se apropie de el.
Dar... cred că mințeau. Nu-i cred nici acum, Barry nu era așa.
Ce s-a întâmplat în realitate în acea zi și cum a reușit un om aparent obișnuit
să devină unul dintre cei mai vestiți criminali din istoria Texasului?
Orice răspuns la aceste întrebări ar putea muri astă-seară, odată cu Lloyd.
Înăuntru
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com
Cu cinci ore mai devreme
Ia-o-nainte.
Nu faci figuri cu mine, nu fac figuri cu tine.
- Da, domnule. - Bun. Uite-aici.
Închide la 5372!
Cum e?
- Ești bine? - Da, salut, omu'.
Ești nou?
Da, prima zi.
Cât ai primit?
Optsprezece. Luni.
Îți pare mult?
Nu, nu.
Pentru ce ai primit 18 luni?
Pentru nimic.
Apărarea, știi tu.
N-a mers prea bine.
Deținere, deci.
Da, da.
Păi, dacă ești aici, probabil nu-i pentru prima dată.
Probabil că nu.
Nu te stresa, frate.
Au marfă peste tot pe-aici, te pot pune pe felie.
Nu, nu mai sunt cu de-astea.
Da, dacă "nu ai fi cu de-astea", n-ai mai fi pe-aici, frate.
Nu, vorbesc serios, renunț. De data asta vreau doar să ies de-aici.
Fie cum zici.
Mda.
- Și, cu tine ce-i? - Ce să fie cu mine?
De câtă vreme ești aici?
De multă vreme.
Și cât ți-a mai rămas?
Și mai mult de-atât.
Îmi pare rău, omu'.
Și de ce ești aici, până la urmă?
Fiindcă-s un ratat.
Și eu, omu'. Și eu.
- Ce dracu'? - Ce mă-sa a fost aia?
- Ai auzit și tu asta? - Am auzit.
- Ceva cu gardienii? - Nu știu, așa cred.
- Vezi ceva? - Nu. Nimic.
- Tu ești de mult. Se-ntâmplă des? - Nu.
Ce mă-sa a fost aia?
- Ascultă, cred că-i ceva de rău acolo. - Nu pe bune, cineva le ia, frate!
Cred că cineva a mierlit-o, aia cred.
Sunt aici de multă vreme, dar așa ceva n-am mai auzit.
Atenție, gura toată lumea și reveniți la posturile voastre.
A avut loc un incident, dar totul e sub control.
Această unitate intră în stare de asediu. Rămâneți calmi și țineți-vă gurile.
Ești acolo?
- Da, sunt aici. Ce-i? - Stai așa. Nu mi-ai zis cum te cheamă.
Miles.
- Ce pula mea, mai ești acolo? - Da, da.
- "Miles" ai zis? - Da, Miles. De ce?
- Marș de-aici, nu așa te cheamă. - Ce mă-ta tot spui? Miles mă cheamă.
- Vorbesc serios, nu face figuri cu mine. - Nu fac, de ce aș face? Miles mă cheamă.
Mi-au zis după bunicu-meu, nu mă mai fute la cap, da?
Futu-i! Ia-l de pe mine!
Ce pizda mă-sii...?
Careva...!
Aude careva?
- Care strigă? - Eu, Harry.
- Ești gardian? - Nu. Ce se petrece? Ce-i cu gărzile?
Alo, careva?
Cam liniște.
- Nu-i niciun gardian pe-aici. - Da, mă holbez la ușă de 15 minute.
Nu văd să treacă nimeni.
- Nimeni? - Nimeni.
Nu-i de bine, frate.
- Și ție cum îți zice? - Anthony.
Ce crezi tu că se petrece, Anthony?
Nu știu...
Dar nu-i de bine.
Careva? Alo, careva?
- Asta-i culmea...! - Auzi? Ia tăceți toți și ascultați aici.
- Am văzut un gardian. - Unde? Unde-i?
Chiar aici. Da-i inconștient...
- E mort, futu-i! - Cum adică "e mort", omu'?
- Ești sigur? - Da, normal că-s sigur!
- Ascultă la mine, ăsta nu mai suflă. - Să vină careva!
Ia stai, ia stai... Poți ajunge la el?
Nu știu...
Ascultă, întinde-te și ia-i cheile, sau ceva...
- Îi văd mobilul. - Păi ia-i-l, în pula mea!
N-am cum s-ajung la el. E prea departe.
Futu-i...
- Prea departe...! - Ia-i în pula mea odată celularu'!
Ia stai, ia stai... Cred că-l pot ajunge cu pantoful.
- Hai odată... - Stai așa...
Futu-i... Stai așa!
Stai așa... Am ajuns. Gata.
Sun la 112.
- Haida... - Ce mă-sa, omu'...?
Ce draci, Harry...
- Ce-a pățit? - Ce circ mai e și ăsta, Anthony?
- Să vină careva... - Unde pula mea au dispărut cu toții?
E careva pe-acolo? E careva...?
Anthony, tu ești aici de când lumea, zi-mi că nu-i pe cât de rău pare.
Și cum aș putea să-ți zic asta? Doar ai auzit și tu...
Da...
Tot ce pot să-ți spun, frate, e că asta nu s-a mai întâmplat până să apari tu.
- Și ce pula mea vrea să-nsemne asta? - Nu știu, zic că nu s-a mai întâmplat.
Eu habar n-am ce-nseamnă asta. N-am idee nici cât tine despre ce-i vorba.
Hai să nu ne certăm pe asta. Să ne punem capetele la treabă, ce zici?
Da. Un plan, vrei să zici?
- Vreo strategie? - Și ce-i așa rău în ideea asta?
În caz că ai uitat, asta-i o futută de pușcărie!
Nu-i vreun loc din care putem pleca dacă avem chef.
Sau poate tu știi cine face căcaturile astea...
- Dar mâinile mele-s legate... - Ascultă, eu nu știu nimic despre asta.
M-ai auzit?
Dar știu că după zăbrele de-astea era și muistul care umblă acum pe acolo.
Și ce s-a ales de tipu' ăla de la etaj?
Nu i-a mers prea bine, frate!
Drugii ăștia... Ne țin aici în siguranță.
Dar nu-l țin pe muie ăla la distanță.
Suntem blocați și am belit-o.
Ia spune-mi, Anthony... Știi sigur? Crezi că ăla ce vine peste noi știe asta?
- Nu. - Exact. Nici eu nu știu.
Am auzit ce-ai auzit și tu, da? Deci ce zici?
Ne păstrăm calmul și-ncepem să lucrăm ca echipă, ce zici?
Da... Ai dreptate, am...
Bun.
Auzi, Anthony, cât e ora?
Două. Poate trei...?
De ce?
Mă-ntrebam pe la cât vin gardienii dimineața.
Devreme. Între 6 și 7.
Păi atunci avem doar de așteptat, nu?
- Trei, patru ore...? - Mda...
Așteptăm până sosește cavaleria.
Nu m-aș fi gândit că abia o să aștept să văd un gardian.
- Este? - Este...
Deci ăsta-i planul, să așteptăm și gata?
- Doar dacă n-ai tu o idee mai bună. - N-am.
De cât timp ești aici?
De 18 ani.
- Și cum ai reușit? - Nu știu.
O faci și gata. N-ai de ales, trebuie s-o faci.
Pot să te-ntreb ceva?
Sigur.
Știi tu, de ce... Ce s-a-ntâmplat, cum de-ai ajuns aici?
O grămadă de alegeri greșite, una după alta, știi tu...
Mda...
Dar nu vreau să vorbesc despre asta.
Bine.
Tu? Tu...
Chiar crezi c-o să reușești să nu te mânjești pe la nas?
Nu știu, omu'...
Dar am să-ncerc!
Da, așa spun toți, frate.
- Dar nu prea reușesc. - Știu.
Dar apoi...
Câți de pe-aici ar avea un motiv s-o și facă?
Dar tu? Tu ce motiv ai avea s-o faci?
Fiica mea...
Soția mea...
- Observ că zici de fiică-ta mai întâi. - Mda.
Va rămâne alături de tine?
Nu știu. Sper că da.
Aproape niciodată nu rămân...
A fost mereu alături de mine.
A-ncercat să mă ajute, să mă facă să mă ajut eu însumi, știi?
Când am dat-o-n bară, mi-am pierdut slujba și banii... Atât de mulți bani...
Credeam că se va sătura într-o bună zi, că-mi va spune că-mi va lua fiica...
- Asta nu-i bine, omu'... - Dar m-am trezit, m-am trezit.
Așa că i-am promis, i-am spus: "De data asta..."
"Las capu' jos, mă conformez, îmi ispășesc pedeapsa, ies și ne va fi bine".
"La toți trei".
"Îndrept lucrurile de data asta".
Cum o cheamă pe fiică-ta?
Katie.
- Katie... - Da. Are șapte ani.
Cel mai bun lucru din viața mea.
Mi-e dor de ea.
Mda...
Și tu...? Ești însurat?
- Nu, omu', n-am fost niciodată. - Ai vreun copil?
Ieși de-aici în 18 luni, frate...
Știu, omu'...
Eu am un frate.
- Da? Cum îl cheamă? - Charlie.
Și vă vorbiți?
Nu, de foarte mult timp.
- Nu știu, nu eram prea apropiați... - Șșt-șt!
Ce-i?
Cred că am auzit ceva.
- Vezi ceva? - Nu.
E atâta liniște...
Să-mi fut!
- Dumnezeule... - Ce e?
Doar o...
- Ai văzut ceva? - Nu știu. Cred c-am auzit ceva.
Parcă stătea ceva la colț.
Jur că...
Jur că am văzut ceva stând... Și holbându-se. Fixându-mă.
Calmează-te, frate, m-ai speriat de toți dracii.
Scuze, omu'. Locul ăsta mă scoate din minți.
Futu-i!
Ajută-mă...
L-am văzut.
- Ce s-a-ntâmplat? - L-am văzut.
E un gardian. Dar n-ar trebui să... Ce s-a întâmplat?
Nu știu nimic. Ajută-mă... Te rog...
- Avem nevoie de ajutor. - Sună după ajutor.
Cum draci să sun? Mă aflu-ntr-o celulă! Dar ce vrei să spui...
- Ce s-a întâmplat acolo? - Ai telefon? Ai un telefon?
- În buzunar... - Bun, dă telefonul. Dă telefonul!
Ajută-mă... Ajută-mă!
- N-are mâini... I-a retezat mâinile! - Ce?
Așa... Stai așa...
- Unde-i, aici? - În buzu...
Scuze! Așa... e bine... E bine, e bine...
- 112, care-i natura urgenței? - Alo, mă numesc Miles Barrett.
Mă aflu la Penitenciarului Clark, sunt deținut aici.
Avem o urgență. Vă rog... Trimiteți vă rog ajutor.
- Ia stai... Spuneai că ești un deținut? - Da doamnă, așa e.
- De pe ce telefon suni? - De pe mobil.
Un gardian... Mi-a dat telefonul lui.
- "Ți l-a dat"? - Da, doamnă!
- S-o luăm pe-ndelete. - Moare, doamnă, vă rog!
- Trimiteți ajutor, vă rog! - Trebuie să știi că apelurile la 112...
Nu sun să mă aflu-n treabă, m-auzi? Avem nevoie de ajutor! Trimite ajutor!
Trebuie să știu ce a pățit gardianul și cum...
Ascultă-mă-n mă-ta odată! Ascultă...
- Ascultă, e bine... - Ajută-mă! Ajută-mă!
Ce pula mea-i aia?
Să-mi fut... Anthony!
Anthony, l-a luat pe ușă! L-am pierdut!
- Ce mă-sa-i aia? - Anthony! Dumnezeule!
112, care-i natura urgenței...
V-am sunat mai devreme de la Penitenciarul Clark...
- Vă rog să... - Vreau să rămâneți calm și să respirați.
Da, avem un incendiu, trimiteți vă rog ajutor.
- Sunați de la Penitenciarul Clark? - Da, domnule, trimiteți vă rog ajutor.
- Sunteți angajat acolo? - Da, domnule, sunt gardian aici.
- De ce sunați de pe mobil? - E o ur... Au căzut liniile, da?
Mă folosesc de mobilul meu, trimiteți ajutor vă rog, da?
Da? Alo...? Alo?
- Futu-i! Futu-i! - Miles!
- Calmează-te! Mă bazez pe tine! - Asta-ncerc să fac, dar...
- Nu mai suna la 112! - Păi unde pula mea să sun?
Sună pe careva care te cunoaște, da?
Da, da... Bine... Ai dreptate... Bun.
Iubito?
- Alo? - Salut, iubito, tati la telefon.
- Tati! - Katie, de ce ai telefonu' lu' mami?
L-a lăsat în camera mea. Îmi citea o poveste.
Povestea pe care mi-o citeai și tu înainte de a pleca, mai știi...?
Mai știu, iubito, du telefonul la mami, bine?
- Bine, da' mai știi povestea aia? - Da. Duci acum telefonul la mami?
- Dar n-am mai vorbit de mult... - Știu, iubito...
Îmi pare rău. Te iubesc, scumpo, și mi-e dor de tine.
- Și mie mi-e dor de tine. - Du acum telefonul la mami, da?
Du-i-l și spune-i că-i tati la telefon, bine?
Bine... Mami?
- Ce-i, iubito? - E tati la telefon!
- Alo? - Rachel?
- Miles...? - Rachel!
Ești bine?
Nu, iubito.
Ascultă, iubito, e ceva aici care face felul tuturor și nu pot ieși.
De unde ai telefonul ăsta?
Îl am de la un gardian, iubito.
Păi ei de ce nu fac nimic?
Iubito, gardianul e mort, toți sunt morți. Toți.
E ceva malefic aici și avem nevoie de ajutor, da?
- Miles, Miles... - Ce-i?
- Ce ai luat? - Nu începe, Rachel, n-am luat nimic!
Păi... mă suni în puterea nopții din pușcărie, de pe telefonul altcuiva...
Și vorbești fără noimă.
- Tu auzi? Ai auzit? - Miles, ce-i aia?
Oamenii mor aici, iubito, te rog trimite pe careva aici, da?
Dacă într-adevăr se întâmplă asta, cum de nu e la știri?
- Ăia de la știri nu-s aici, iubito... - Erau mai devreme, la execuția ăluia.
Dar acum nu știe nimeni nimic, ascultă-mă, te rog...
Nu-i nimeni aici, doar noi, da? Dacă nu mă ajuți, vei regreta, crede-mă.
Deci acum mă ameninți...
Ce...? Ce?
Când te-am amenințat eu, te-am amenințat vreodată?
- Te-am amenințat? - Nu.
- Miles, mai ești pe fir? - Sunt, iubito, sunt.
Miles...!
- Dumnezeule mare... - Ce-a fost aia?
- Sunt speriat, iubito... - Miles!
- Nu știu ce mă-sa se petrece... - Miles...?
- A trecut ceva pe-aici, nu știu ce... - Ascultă, Miles.
Vreau să respiri.
Îmi pare rău. Bine.
- Bun. Respir. - Respiră, Miles...
- Bine. - Continuă să respiri.
- Respiră și ascultă-mă cu atenție. - Bine.
- Nu e nimic în închisoarea aia... - Dar ți-am spus deja!
- De ce nu mă crezi? - Uite, știu că ești speriat.
Iisuse, tu nu înțelegi...
Poate cineva face glume, încercând să te sperie...
Asta nu-i o glumă, iubito, da?
Nu-i o glumă, un tip a murit aici. Chiar aici, și e plin de sânge...
- Miles, uită-te la telefon, are cameră? - Ce?
- Da, de ce? - Vreau să faci o poză scenei de acolo.
Nu pot, e chiar afară, în întuneric, n-o pot face.
- Chiar afară? - Mă gândesc, s-a întâmplat rapid.
Scoate capul din celulă și fă o poză.
Dar ți-am spus care-i treaba, de ce-aș scoate capul să fac poze?
Nu te va crede nimeni și nu vor trimite ajutor fără dovezi.
Bine... bine.
Ascultă-mă, bine? N-am - prizat - nimic.
Ce n-aș da să fie doar în capul meu!
Bun, eu înțeleg, dar trebuie să faci o poză ca să-ți pot trimite ajutor.
Bun. Fac poza și ți-o trimit, da?
- Aștept. - Te iubesc...
- Te iubesc și eu. - Regret că te fac să treci prin astea.
Nu, Miles.
- Totul va fi bine. - Bun.
Ne auzim imediat.
Haide, Miles, haide...
Cum merge drăcia asta...
Așa...
Iubito... Ai primit-o?
- Ai primit-o? - Da, am primit-o.
- Spune-mi, ce e? - E întunecată...
Nu prea-ți dai seama... Pare ca cineva care stă acolo.
Spune-mi, iubito, indiferent ce-ar fi ceea ce vezi în telefon,
e cumva un om, spune-mi adevărul, e un om?
- Trebuie să știu, da? - Normal că-i om. Probabil un gardian.
Baterie descărcată
Crede-mă, te rog, moare bateria, trimite-mi ajutor te rog, te iubesc!
Iubito? Iubito...
Hei, ce faci?
Murphy, ce faci? Murphy!
Încetează, Murphy!
Încetează! Ajutor!
Tipul ăsta a înnebunit, își zdrobește capul de perete! Ajutor!
Încetează! Încetează, Murphy!
Să-l ajute careva!
Dumnezeule...
Ajutor!
Dumnezeule... e careva?
- Miles! Ești acolo, omu'? - Sunt aici, omu'.
- Eu renunț. Nu mai fac față. - Știu, omu'. Dar o să mai faci.
Eu nu mă duc în felul ăsta.
Pe bune, tu ai două fete afară care te iubesc.
Trebuie să găsim o cale de ieșire.
- Crezi că găsim? - Nu știu.
Dar afară am avea o șansă. Dacă stăm aici, mierlim.
Auzi, omu', dacă ieșim din celule, putem ieși din clădire.
Cum?
E o intrare de serviciu.
- Da? - Da.
- Și știi cum să ajungi acolo? - Da, știu fiecare colțișor.
Am schița întregului loc în cap la mine.
E în partea de nord a clădirii.
Îți zic io, putem ieși de tot.
O mare problemă, omu': dacă ieșim din celule...
Tot trebuie să trecem de gratiile din tot blocul ăsta de celule.
Nu cred că mai contează, dacă dăm de gardienii cu chei.
Totuși...
Habar n-am cum ieșim din celulele astea.
- Deci mai e și asta... - Da...
Miles...?
- Da...? - Spune-mi adevărul, frate.
În trecutul tău, afară...
Îl știai pe Barry?
- Pe cine? - Pe Măcelar.
- Nu. - Ești sigur?
Da, sunt sigur.
L-au executat la miezul nopții. L-au omorât.
- Am auzit că o merita, nu? - Da...
Da... așa se zice.
- Auzi, Anthony? - Da?
Chestia asta-i slăbită aici.
- Vasul tău de toaletă? - Da, ăla.
Cred că l-aș putea scoate chiar din perete.
Mă aburești...
- Ce crezi că-i după zid? - Țevării?
Robineți, chestii de-alea?
Zidu-i gros, dacă scoți aia, cine mai știe?
- Tu chiar crezi că o poți mișca? - Da, cred că pot.
Atunci dă-i cu piciorul.
Aia fac.
Merge?
Da!
Așa vezi...
Cred că știu de ce-i slăbită chestia asta.
Cred că a-nceput altcineva înainte de a ajunge eu aici.
- Ce-i? - Se pare că cineva chiar a pierdut ceva.
Da?
Pare un bilet învelit în bandă.
- Cu simboluri și chestii. - Cuvinte-cod?
Da, cred că da.
E limbaj codificat, omu'. Unii obișnuiau să ascundă pachete acolo.
Știi tu, țigări, poate droguri, poate un șiș.
- Încerc să-i scot asta. - Stai, oprește-te!
- De ce? - Poate ar trebui s-o pui la loc.
- Doar nu se mai întoarce nimeni după ea. - Nu-i a ta, nu știi ce-i acolo.
Păi cam ăsta și e scopul deschiderii, nu?
Ai spus-o chiar tu, poate-i vreun șiș, ceva.
Nu contează ce-am spus, spun acum că poate ar trebui s-o pui la loc.
- Ești înăuntru de 18 ani, nu...? - Da.
În aceeași celulă, tot timpul?
Da...
Cât timp a fost celula asta goală până să ajung eu azi aici?
Ceva timp.
Mai ții minte cine a fost până să ajung eu aici?
- Au fost mulți înaintea ta, frate... - Da, "mulți", cine pula mea a fost?
- Aiurea, deschid asta. - Nu, așteaptă, da? Așteaptă.
Era celula lui Barry, omu'.
- "Măcelarul"? - Da...
Mă fut, ce are asta de-a face, oricum?
Chestia aia-i a lui, omu'.
- N-ai vrea să ai de-a face cu ea. - De ce, fiindcă era un ucigaș?
Nu vorbesc despre faptul că era un ucigaș.
- Ce vrei să spui? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Dar n-ai vrea să știi ce-i în aia, frate. Pune căcatul ăla la loc.
Astea-s abureli, omu'. Îs doar prostii pe care și le bagă oamenii în cap.
Nu, omu'. Tu nici nu asculți, frate!
Nu era doar nebun.
Era ceva nefiresc în privința lui.
- Ce vrei să spui? - Vezi celula de vizavi, frate?
Era un tip acolo, pe nume Russell.
La doi metri, 140 de chile. Cel mai tare bulangiu de-aici.
Cât Barry era vizavi, Russell a încercat să se sinucidă de mai multe ori.
Apoi veneau gardienii, încercau să-l tragă afară, să-l ajute,
iar el zicea: "Bulangiu' ăla de Barry încearcă să mă ia"!
"Încearcă să mă ia" - nu spunea că încerca să-l ucidă!
Zicea: "Încearcă să mă ia". Să-i posede sufletul, căcaturi de-astea.
L-au dus pe puștiul ăla la secția de psihiatrie, omu'.
L-au muncit de numa'.
Când s-a-ntors, era nebun de-a binelea. Se temea și de propria umbră.
Te ascult.
- Vorbeai cu el? Cu Măcelarul? - Nu, omu'.
Dar uite... Îl auzeam uneori noaptea din pat, omu'.
Barry începea să vorbească...
Dar nu vorbea cu mine. Vorbea doar.
- Cum adică, de unul singur? - Da, cam așa ceva.
Cum adică "așa ceva"?
Mai era o voce în celula aia, omu'.
Știu că sună a nebunie, dar nu mint. Mai era o voce acolo cu el.
O păsărească, ceva... Ca o limbă necunoscută pe care n-o mai auzisem.
Spunea aceleași căcaturi iar și iar și iar...
În unele nopți, de erai aici când începea, omu'...
Apăreau și alte voci, îți jur, apăreau și altele și...
Iar el stătea acolo și părea că se auzeau din ziduri, omu'!
Se întuneca toată încăperea.
Nu mai puteam simți nimic, omu'... Îmi amorțea întreg trupul.
Zăceam doar, nici nu puteam vorbi.
Și se făcea un frig de-ți trecea prin oase.
Închideam ochii și mă rugam...
Abia așteptam dimineața, omu'.
Credeam că o să mor.
N-am să uit în veci nopțile alea, frate.
Nu înțelegeam nimic ce spunea, doar un singur nume.
Doar un nume, frate...
Un nume pe care-l rostea iar și iar și iar - un nume.
Același nume, repeta același lucru la nesfârșit, același nume!
Care era numele?
Te rog, Anthony, spune-mi care era numele.
Era "Miles".
Deci te mai întreb o dată.
Îl cunoșteai pe Barry?
- Nu. - Și de ce pula mea-ți rostea numele?
Nu știu. Nu știu.
În exact noaptea în care-l execută, te cazezi tu;
în exact noaptea în care-l ucid, îi iei tu celula.
N-ai nicio explicație pentru treaba asta?
Te rog, omu', te rog, Anthony...
Sunt speriat ca și tine.
Îi bai, frate.
Nu-mi place să ți-o spun, dar ești într-o celulă proastă.
Și nu vrei să ai nimic de-a face...
Cu indiferent ce-o fi chestia pe care o ții în mână.
Da, probabil că nu.
Probabil că nu.
Nu... ajutor!
Alo!
Cine-i acolo?
Ce faci, omu'?
Ce se petrece?
Nu te-apropia, omu'!
Dumnezeule, ajutor!
Așa, nu te-opri!
Haida, scoate-o!
Haide, dă-i!
Omu', ești bine?
Da!
Ai scos-o?
Da, am scos-o.
- Îi o gaură cu totului aici. - Serios?
Cât de mare?
- Mult mai mare decât credeam. - Poți trece prin ea?
Nu știu, poate... Văd cum ziceai, țevi și chestii...
E mai mare... Văd și o lumină, omu'.
- Cât de sus? - Nu știu, 12-15 metri.
Te poți cățăra?
Ia să-ncerc. Cred că... Cred că pot să trec. Ia stai.
- Hai, omu', fă-ți drum. - Încerc.
Nu-i prea mult spațiu, Anthony.
- Croiește-ți drum, haide! - E o țeavă mare aici.
Nu putem trece pe-aici, Anthony.
Ajutor...! Ajutor!
Miles? Miles, ce s-a întâmplat?
Miles!
Miles? Omu', tu ești?
- Spune ceva, omu', te rog... - Da...
Credeam că mori, frate...
- Nu... Tu ești bine? - Da, sunt bine. Ce s-a întâmplat?
M-a înhățat ceva... M-a trântit de gratii.
- Ți-ai rupt ceva? - Nu, nu cred.
- Anthony...? - Îs aici, frate.
Cât e ora, omu'?
Încă nu-i dimineața.
Nu cred că mai vine dimineața.
N-ai nimic ce m-ar mai înveseli?
- Vrei ajutor? - Poate.
Absolut că trebuie să plecăm de-aici, omu'.
Asta chiar e de ajutor.
Bun, deci acum, ce?
Nu știu, omu', nu știu...
Da, nici eu.
- N-ai cumva o țigară? - Ba am, vrei una?
- Chiar ai? - Da, frate.
Doar o secundă, s-o aprind.
- Ia de-aici, frate. - Omu'... mersi, mersi, mersi...
Doamne, da' bună-i...
Credeam că te-am pierdut, omu'...
Auzeam o voce în întuneric...
Zicea că mă ucide.
Sau or fi fost doar gândurile mele...
Credeam că mă lași singur cu...
Aș vrea să pot vedea ce-i acolo.
Da, și eu, omu'.
- Auzi, Anthony...? - Da?
- Câte chibrituri mai ai? - Mai am vreo două, de ce?
Am nevoie de ele.
- Hai, omu'. - Bine...
Uite, nicio problemă. Uite-așa.
Ce zici să... Să vedem ce-i acolo?
Haida...
Ia să vedem...
- Ce avem... - Vezi ceva, omu'?
Nu, nu văd nimic.
Ai auzit în pula mea asta?
Da, am auzit.
- Ce pula mea a fost aia? - Nu știu! Ce vezi?
- Miles, spune ceva! - Stai, stai, stai...
Ce-i acolo?
- Auzi și tu? - Da.
Hei!
Cine-i acolo?
Hei!
- Anthony, e un gardian! - Bun... ai grijă.
Deci ce se petrece acolo?
Tu cine mă-ta ești?
Răspunde odată, ce mai!
Ce... ce ai pățit?
Cum te cheamă, omule?
Miles...
Da...?
Stai, nu! Nu, nu!
De ce ai făcut asta? De ce mă-ta ai făcut-o? De ce?
Nu, nu, nu...! De ce ai făcut asta?
Te fut! Te fut! Lașul pulii!
- Ce mă-sa a fost aia? - Futu-i!
Spune ceva, omu'... Miles!
Vorbește-mi, frate!
S-a sinucis.
- Și-a pus o lamă la gât... - De ce și-ar face cineva una ca asta?
Nu cred că el a făcut-o...
Nu cred că el a făcut-o.
Orice ar fi acolo, omu'...
Oricine ar fi muistul ăsta laș...
Măi, omu'... Tre' să rămâi cu mintea limpede, frate!
- Nu mai face figuri cu noi! - Te-nțeleg, frate.
Să-l fut! Să-l fut, futu-i!
Haida, calmează-te, omu'!
M-am săturat de aiurelile astea!
Miles!
Păstrează-ți cumpătul!
Miles! Păstrează-ți cumpătul, frate!
Mă auzi? Păstrează-ți cumpătul!
Bun...
Bun, am priceput...
- Anthony? - Da?
Știu că nu vrei să deschid chestia asta, dar...
Trebuie să știu.
Și eu vreau să știu.
Ce mă-sa?
- Ce-i, ce-i în ea? - Nu, gardianul...
- Ce-i cu el, frate? - Chei, omu'!
Păi deschide ușile, omu'. Scoate-ne de-aici.
Dumnezeule...
Le-am luat.
- Da! - Draci, da!
- Ia, omu'. Ține asta. - Da, o țin.
- Am scăpat, omu'. - Am scăpat, frate.
- Deschizi ușa aia? - Da, da...
Ești sigur cu chestia asta?
Da...
Desfă-o.
Haida, deschide-o!
Bun.
E ceva acolo?
Da.
- Ce e? - Nu știu...
- Sunt nume... - Ale cui?
Numele unora. De unele n-am mai auzit.
Chestii străvechi. Uite-aici...
- N-au niciun sens. - Cât de vechi or fi?
Philip, Dirk... Ann, Justin...
- Nu cred că sunt doar nume, omu'... - Ce vrei să spui?
E o listă.
Bradley, Darryl...
Laurie, Steven, Emily...
Marianne, Randall, Keith, Gordon...
Collette, Aaron, Mark...
Barry.
Miles...
Nu...
Anthony...
Katie.
Nici gând, te fut...!
Ia asta.
- La dreapta. - Bine.
- Ia stai așa. - Ce faci?
Deschid tot blocul de celule.
Așa...
- Stai, încotro? - Hai pe-aici.
Futu-i...
Uite, pe-aici!
Vino-ncoa', Anthony.
Sânge. Mult sânge.
Poți să vezi?
- Vezi ceva? - Nu.
Poate are telefonul bliț.
Ești gata?
Să-mi bag...
Tot mort.
Cred că toți de-aici sunt morți. Toți.
- Toți în afară de noi. - Da.
- De ce noi nu? - Nu știu, omu'...
Toți, până la ultimul... Și fiecare ușă era închisă.
N-are nicio noimă.
Dar a mai rămâne pe-aici nu ne ajută cu nimic.
Încotro apuci, omu'?
Dumnezeule...
Iisuse...
Cum draci să-ți poți face singur una ca asta?
Nu cred că el și-a făcut-o.
- S-o luăm din loc. - Da.
Dumnezeule...
- Nu văd nimic într-acolo. - Folosește telefonul!
- Te fac eu! - Dă-te de pe... Ajută-mă, Anthony!
Ia-l de pe...
Sunt eu, Anthony! Calmează-te, Russell!
- Îl fac eu! - Russell! Russell!
Sunt eu, de peste drum, Anthony!
- Anthony...? - Calmează-te. Da, Anthony!
Te calmezi, da? Suntem în regulă!
În regulă. Te-ai calmat?
- Liniștește-te. Ăsta-i Miles. - Miles!
- Miles! El e! - Nu! Nu!
E băiat bun. Ascultă!
- Liniștește-te! Russell! - Știu ce ești!
- Mă doare-n cur ce crezi că sunt! - Ăsta va fi...
- Nu glumesc, mă auzi? - Nu, el nu-i Barry!
- Calmează-te! - Nu-i Barry, nu-i Barry...
- Nu-i vorba de Barry, altcineva era... - Nu, nu el!
- Noi suntem în regulă. Calmează-te... - Taci în pula mea!
- Sau vă împușc pe amândoi! - Trebuie să te calmezi...
Calmează-te! Lucrăm împreună ca să ieșim!
Suntem în regulă! Te-ai calmat?
Ar fi bine. Acum trebuie să plecăm, m-ați auzit?
Da? Trebuie să ne ajutăm reciproc, da?
- Ia cuțitul, Anthony. Să mergem. - Fii cuminte, frate, nu face prostii.
Haide, frate...
- Câți intră acolo? - Nu știu. Trei, patru?
- Nu-mi pare-n regulă. Ești sigur? - Da, sunt sigur. Pe-aici.
Băi, futu-i...
- Auzi, Russell? - Ce-i...?
În legătură cu ce spuneai...
- Chiar știi ce-i chestia asta? - Un demon...
Spirit malefic... Nu-i om. Da-i plac oamenii.
Și intră înăuntrul oamenilor.
- Îl putem ucide? - Nu cred.
- Doar nu-i viu. - Îl putem opri?
Nu se oprește niciodată.
Iar când găsește pe cineva pe care-l place...
Greșeli...
Miles!
Pe tine tare mult te place.
Cine pula mea-i ăla?
Nu știu, dar pe acolo-i ieșirea.
Ușurel, băieți...
Salut, omu'!
Am un pistol. Îndreptat chiar spre tine.
Nu vreau să-ți fac rău, omu'. Vreau doar să ies de-aici.
Trecem acum. Nu duce mâna la pistol, da?
- Mișcă-ți curu-ăl gras! - Haide, Russell...
Nu încerca nimic cu pistolul...
Nu, nu, e-nchis...!
Iisuse...
Draci-uscați, nu asta...
- Exact! Ăsta d-aci îi Miles, nu eu! - Russell!
Da... Io-s Miles.
Lasă pistolul.
E ultima dată când îți spun. Lasă - pistolul.
Lasă-n pula mea pistolul!
N-o face... N-o face!
Tre' s-o ștergem de-aici, omu'!
- Asta-i singura ieșire! - Să mergem. Să mergem!
- Ia stai. - Ce mă-ta faci?
Chestia asta e legată de Miles. Dacă-l ucidem, frângem șirul.
Nu, nu fi prost!
- Lasă-n mă-ta pistolul! - Nu...
Nu.
- Are dreptate. - Nu, Miles...
Gândește-te și tu, Anthony.
Sunt pe listă.
Și la fel e fetița mea.
Katie, omu'...
Bun.
Nu...!
Anthony...
Anthony!
Haida, omu'... S-o ștergem de-aici.
Te rog, Anthony...
Mă auzi, ticălosule?
Ticălos blestemat!
N-ai să mă iei...
Subtitrare și traducere: Reef www.addic7ed.com